Disse orderne er veldig rare, -
- men hvis en står der, er det viktig at en kan dem.
I dag er en viktig dag. Den viktigste dagen i karrieren min.
Alle kommer: mamma. søster -
- og selvfølgelig pappa.
FOTBALLFEBER
Dette er pappa. Han er litt av en bedreviter.
-Jeg tenkte egentlig på bananer. -Ingen vits. Appelsiner er bedre.
Tro meg. Disse bananene er virkelig... så der.
Jeg merner: han vet virkelig alt bedre.
-Blodet mitt renner den veien. -Det tror han i alle fall selv.
Mamma er den eneste som kan måle seg med pappa.
-Det er ikke ferdig. En må... -Gå bort.
Pappa vet faktisk mye om fotball.
Ikke så spredt! Gå opp på banen.
Vær så snill, det er da ikke mora di.
Han tror at jeg kan komme på landslaget.
Han er aldri forrnøyd. selv når jeg scorer. Han klager alltid.
-Er du blind? -Heldigvis ikke bare på meg.
-Gå av banen. -Og du kaller deg dommer? Idiot!
Mamma liker også fotball.
Men hun liker bedre å synge.
Og så var det søstera mi. Vel...
Jeg så det! Kan du ikke være snill mot henne?
Når får jeg egen nøkkel? Da slipper jeg å ringe på.
Du får det når du oppfører deg voksent. I ditt tilfelle: når du er 40.
Mine spesialiteter er: spilleforståelsern.
Skuddene.
Og ballbehandling.
Jeg er en komplett spiller. Vel, det er én ting.
Venstrebeinet. På hvilket lag ville vi spille?
På det nederlandske landslaget.
Van Basten, Bergkamp, Kluivert, Van Nistelrooy, brukte begge beina.
Det er Winston. Vi spiller sammen. Han er nesten like god som meg.
Han der er nesten like god som Winston.
En gang til.
Saken er at pappa har dårlige knær.
Hadde det ikke vært for det. hadde han også spilt på landslaget.
Når vi snakker om dårlige knær...
Garrincha var høyreflanke for Brasil og ble verdensmester for lenge siden.
Han var egentlig bedre enn Pelé.
Han fant opp det å finte innover. men passere på utsiden.
Pappa sier at Garrincha var for flink.
Men hvordan kan en være for flink?
Spol tilbake en gang til. Se, vennen, dette var drakten hans.
Navnet Garrincha betyr "lille fugl".
Han døde ung, trist og ensom. Og han spilte som nummer sju.
Men i dag er det den store dagen.
Mamma, vi må dra.
-Ja, Arend. Det skulle være... -Pappa?
Et øyeblikk. Jeg får noen av brevene levert i butikken, noen hjemme.
-Jeg mister de jeg får i butikken. -Selvangivelsen skulle vært levert.
-Jeg vet det. -Pappa, vi må gå nå.
En talentspeider fra kretsen kommer for å se på Remco.
-Hva gjør Remco? -Han spiller fotball.
Hvis han er god nok, kommer han på kretslaget.
-Hva med selvangivelsen? -Utvelgelse til kretslaget, Arend!
-Hent vognkortet ovenpå, greit? -Nøkkel? Hvis ikke må jeg ringe på.
Rem, samme hva som skjer, ikke bli nervøs.
Bare spill som du pleier. Greit?
-Mamma, du presser motoren for mye. -Du skifter gir for seint.
Herr Allvitende og sønn: Takk til dere.
Fra kretslaget er det bare ett skritt til juniorlandslaget.
Tenk på det.
Se, der er talentspeideren. Det er ham.
Det er helt tydelig. Det er slik de gutta der ser ut.
Nei, der borte. Det er ham.
-Det er bare en bussjåfør. -Se på ham.
Talentspeideren er der borte. Garantert. De er alltid uanselige.
Remi, kjedet ditt.
Kom hit.
Og husk venstrefoten din, greit?
Ikke nøl når du får ballen på venstre side. Spill den videre med én gang.
Kjempebra!
Se, Winston er med.
Bra mål!
Som jeg sa, venstrefoten din.
-Hvorfor noterer ikke den fyren noe? -Men se der.
-Ser du? -Greit, det er talentspeideren.
Vi er i gang igjen. Kom igjen.
Winston, vend!
Venstrefoten din! Kom igjen, gutt.
Bra spilt, Rem.
Flott, Danny. Rem, gå sammen med ham.
Bli med oppover. Veldig bra.
Du kunne ha scoret enda et mål mens talentspeideren så på.
Erik, du er syk. Hold opp.
Hvorfor fikk pappa hjerteattakk?
Legen sier at pappas blodtrykk er litt høyt.
Og hvis pappa blir litt opphisset, klarer ikke hjertet hans det.
-Jeg kommer hjem om noen dager. -Å, nei du! Først skal du bli frisk.
Kan du skjønne at de ikke vet hvordan de måler blodtrykk?
Dra hjem nå. Jeg er hjemme igjen før dere vet ordet av det.
-Når hører vi fra talentspeideren? -Jeg vet ikke.
Gjør ditt beste på treninga i morgen.
Og Rem, fortsett å jobbe med venstrefoten.
Heldigvis er han blitt nesten som han pleier, er han ikke?
Er pappa sammen med Garrincha nå?
Jeg tror det.
I fotballhimmelen. De sparker fotball alle sammen.
Det er som om han kan komme når som helst.
Eller som om han er nede i butikken.
Som om jeg fremdeles kan spørre ham om ting. Jeg har mange spørsmål.
Kjære deg.
Jeg håper at pappa ikke forteller Garrincha hvordan han skal spille.
Jeg syns synd på deg. Skal vi være kjærester?
Hvorfor sa ingen noe til meg?
Erik ville ikke at du skulle bekymre deg.
-Og selge den? -Det er ingen god idé akkurat nå.
Mitt råd er at du prøver å modernisere.
Med gode priser og en investering kan alt se annerledes ut om et år.
Et år? Og hvem skal hjelpe meg?
-Hvor er mamma? -Jeg skal hente deg fra nå av.
-Hvorfor det? -Fordi mamma må være i butikken.
-Jeg vil ikke at du skal hente meg. -Det er ditt problem. Kom, vi går.
Er det ikke fint? Bare oss tre.
Vi bør gjøre noe hyggelig sammen hver søndag fra nå av.
Jeg er sulten. Hva med dere?
Jeg kunne spist tre av disse hamburgerne.
Ekstra saus. Dette bare må bli bra.
-Smaker det ikke godt? -Mamma?
-Hva er det? -Du liker jo ikke hamburgere.
-Du skifter gir for seint, mamma. -Takk, kloke mann.
Hva er det? Hvorfor skyter du med venstrefoten?
Jeg skal ikke spille mer. Aldri mer.
Aldri spille fotball mer?
Skal vi dra hjem til meg? Jeg har fått ny PlayStation.
Remco?
Hva holder hun på med?
-Winti. -Hva er det?
Mange fra Surinam gjør det for å mane fram ånder.
Kom.
-Hvem er Jeffrey? -Det er bestefaren min. Han er død.
Kan hun snakke med ham?
Hun sier at hun kan det. Mange som jeg kjenner, tror på det.
Gjør du det?
Mange hvite mener det er tull, men det er ikke det.
Det er sant, det er ikke tull.
Bare pappa har lov til å røre puslespillet. Ikke du.
Hva gjør du?
Ingenting.
Hva heter faren din?
Erik.
Det gikk ikke.
Beklager.
Det er fra Fotballforbundet. Sønnen deres, Remco, -
- vil bli spurt om å bli med på juniorkretslaget.
Vi vil bekrefte dette per brev, men vi ville ikke la dere vente.
Hei, hva sier du til det?
Moren din er bekymret for deg.
Det at du er trist for at faren din er død, det er helt normalt.
Men det er noe hun ikke skjønner.
Hvorfor vil du ikke spille fotball mer?
Hun sa at du ikke gjorde annet enn å spille fotball før.
At du til og med pleide å ha en fotball under bordet.
Og at du sov med en ball. Du tok til og med ballen med i dusjen.
Og nå er du blitt plukket ut til -
- juniorkretslaget, men det virker ikke som om du bryr deg om det.
Kan du prøve å fortelle meg hvorfor?
Jeg vet ikke.
Jeg har ikke lyst.
Har ikke lyst?
Har du gått fra vettet? Skal jeg gi deg et spark bak?
Har ikke lyst?
Tusen takk, Arend.
Og hva sa legen?
-Han ba meg komme tilbake neste uke. -Og vil du det?
Du må selvfølgelig ikke, men du kan.
Mamma, kan jeg gå og spille fotball ute etterpå?
Selvfølgelig, kjære deg.
Vil du bli med på landslaget eller ikke?
Skal du bruke venstrefoten, eller må jeg kvele deg først?
Ja da, pappa.
Det er gutten sin.
Jeg aner ikke hva du gjorde, men nå spiller han fotball og smiler igjen.
Hvordan gjorde du det? Og det bare etter en konsultasjon?
Virkningen av et innledende intervju -
- kan være mer omfattende enn ventet.
Jeg er imponert.
Jeg går.
Det er en god plan, men den må godkjennes.
-Jeg må rekke bussen. -Trenger du skyss? Hvor skal du?
Jeg skal spille kamp.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal få takket deg.
Ta det med ro. Vi er ikke i mål ennå.
Jeg pleide å spille hockey. Det var gøy.
-Jeg var like ivrig som deg. -Det tror jeg ikke.
Sport er bra. Veldig bra.
Senere spilte jeg badminton. Inne. Det var gøy. Har du prøvd det?
Ja. Ta til venstre her.
Juniorkretslag gutter Garderobe 3
Hei, krølltopp! Vil du at jeg skal skrubbe kontaktlinsene dine?
-Hvordan var jeg? -Ikke så verst.
Venstrefoten igjen.
Jeg har fremdeles vondt i ankelen.
Vi skal jobbe med det. Hver dag helt til du er like god med begge beina.
Jeg har all verdens tid nå.
Og ta av deg kjedet, ellers blir du kvalt.
-Vil du ikke være sammen med meg? -Har ikke tid. Jeg må trene.
-Kjenner du til apoteket Van Laaren? -Ja.
Det er mamma sitt. Jeg kan skaffe deg hva du vil.
Bandasjer, hostesaft, paracet når du har vondt et sted.
-Ankelen er skikkelig vond av og til. -Jeg skal skaffe noe til deg.
God morgen.
Vi begynner der vi slapp i går.
-Hvilken farge skal vi bruke? -Oransje.
-Det sitter fast. -Rygg tilbake.
Første gang uten pappa. Hvis bare han kunne sett oss nå.
-Kan jeg sette på stjerna? -Ja.
-Skal vi ha julemiddag i år? -Selvfølgelig skal vi det.
-Bare oss tre? Så kjedelig. -Vi kan jo invitere noen.
Flere produkter, melk og luksusvarer. Og forandring. Det er veien.
Erik ville ikke. Grønnsaksforretning er grønnsaksforetning, sa han alltid.
Ja, men vi må tilby banken noe.
Rem, fortell Arend om målene du scoret.
Tre mål i den første kretskampen.
Det var bra.
-Vil du ha mer saus? -Nei, jeg er allergisk mot mandler.
Og mange ting: nøtter, sjokolade, gress.
Gress?
Men du sa jo at du spilte hockey?
På kunstgress.
-Er laget ditt seriemester nå? -Nei, sesongen har jo nettopp begynt.
Nei, men han skal spille på landslaget når han blir stor.
Men ankelen hans plager ham litt for tiden.
Kanskje han bør gå til en ortoped.
Skål for Remco og landslaget. Spiller de i rødt, hvitt og blått?
-I oransje. -Det visste jeg selvfølgelig.
Som jeg gråt da Ronald van de Boer bommet på straffe mot Spania.
På De Kuip-stadion i Amsterdam under EM i 2001.
Det var Frank van de Boer, var det ikke? Jo, skål.
Synger du fremdeles?
Jeg har samlet en gruppe. Har du lyst til å bli med?
-Jeg? Hva gjør dere? -En musikal.
Luksusartikler? Er ikke Lettucer bra nok nå lenger?
Hvordan kan jeg vite det? Det er det Arend sier.
La ham passe på regnemaskina si og ligge unna butikken vår.
-Han hjalp mamma. -Hvordan da?
Jeg vet ikke.
Plasser kroppen over ballen. Og hardere, det er ikke mora di.
Var Garrincha flink til å slå tunnel?
Det dreier ikke om det, men om resultat. Når trener dere i kveld?
-Halv åtte. -Kom her.
-Er ikke foreldrene dine med deg? -Mamma måtte jobbe i butikken.
Vel, jeg tror du er en stor gutt som jeg kan være ærlig med.
Det ser virkelig ikke bra ut.
Leddbåndene i ankelen er strukket. For mye for en gutt på din alder.
Kan jeg ikke spille fotball mer?
Jeg skal tenke på det.
Jeg skal diskutere det med kolleger. Så sender jeg brev til legen din.
Legen sender det til moren din.
Men ingen fotball i mellomtiden.
Jeg åpner.
-Vil du være kjæresten min nå? -Nei, det er noe galt med ankelen.
Høyrefoten, den jeg skyter med. Leddbåndet er strukket.
-Har du noe som kan hjelpe? -Vent litt.
Jeg har dette.
Men gi meg et kyss først.
-Jeg vil ikke. -Da får du ikke noe.
Kom igjen, Rem.
-Jeg kan be bestemor prøve igjen. -Det er ikke nødvendig.
-Tror du ikke på det lenger? -Nei, det er ikke det.
Jeg trodde du ville snakke med faren din igjen?
Kan du holde på en hemmelighet?
Hei, så du hvordan jeg lurte Jonny?
Hvorfor kaller du motstanderne dine Jonny?
-Garrincha gjorde det. -Kalte han alle motstandere Jonny?
-Joao. Det er portugisisk for Jonny. -Kan jeg få en cola?
-Du var god, Winston. -Takk.
-Vil du ha noe å drikke? -Ja, sjokolademelk.
Tøft at wintien virket tross alt.
-Hva? -Med faren til Remco.
Winti?
-Nei, jeg vet ikke. -Hva mener du?
Han bare dukker opp av og til. Jeg vet ikke om det er winti.
-"Han bare dukker opp av og til." -Og da kan du snakke med ham også?
-Ja, vi snakker om teknikk og sånt. -Om biler eller sykler?
Nei, volleyskudd, lobb eller hvordan en slår tunnel.
-Og han hjelper meg med venstrefoten. -Fotball.
En må være god med begge beina.
Når du ser ham, hvordan ser han ut? Vanlig eller mer som et spøkelse?
Selvfølgelig ikke. Det er jo ikke en film.
Men Remco, faren din er død.
Det vet jeg jo.
Kan du vente utenfor et øyeblikk? Jeg vil gjerne snakke med moren din.
-Sto Erik og Remco hverandre nær? -Ja.
De var som fot i hose.
Fot i ball, faktisk. En fotball.
Det forklarer mye. For å komme videre må du tar ham alvorlig.
Jeg vet ikke om jeg klarer det.
Når han har akseptert at faren er død, vil dette ta slutt.
Har legen fått brev fra ortopeden om meg?
Nei, ikke det jeg vet.
-Hvordan har du hatt det? -Se.
-Hva skal det forestille? -Et tre, selvfølgelig.
Hvis du sier det, så.
-Mamma. -Det dreier seg om...
Så fint.
-Har posten kommet? -Hvorfor spør du?
Ikke noe. Jeg går og spiller i gata.
Det gjelder denne veggen. Hvis vi river den...
Hva er det?
Kan jeg fortelle deg noe? Ikke si det videre, er du snill.
Er det noe post her? Til oss, mener jeg?
"Derfor fraråder vi kontaktsport som fotball, håndball og lignende" -
- "da det kan føre til avriving av leddbåndene," -
- "noe som igjen kan føre til delvis invaliditet senere."
"Leddet må kanskje immobiliseres." Jeg kan aldri spille fotball mer.
La meg se på ankelen.
Gjør dette vondt?
Og dette?
Vi skal holde et øye med den ankelen.
Og du skal fortsette å spille. Glem det de folka sa.
-Kan det være skadelig? -Selvfølgelig ikke.
Men ikke si noe til moren din.
Og jobb med venstrefoten. Nå mer enn noen sinne.
Gå, gå, gå. Kom igjen.
Det der hjelper deg ikke.
Kjære Houtsma.
Min sønn Remco, som du kjenner godt...
Best du går nå hvis du skal være hos legen klokken elleve.
Fire menn som kan gå framover og bakover.
Så kule trøyer.
Og ikke glem det! Remco, hva sa jeg? Dere også kan spille på tvers.
-Hva er det vi ikke vil? -Miste ballen.
En slår ikke ballen høyt opp uten å se. Spill på tvers eller tilbake.
-Forstått? -Tull! Slå alltid ballen høyt opp.
Mister dere ballen når dere spiller på tvers, kommer Jonny og bryter.
Veldig bra, Remco.
Gutter, hør etter.
Sett dere på plassene deres. Takk, Remco.
Godt jobbet i kveld. Jeg er veldig fornøyd.
Jeg har en overraskelse til noen. Dere vet at vi holder øye med dere.
Hovedkvarteret i Zeist ser alt. Skal vi se. Ali.
Pieter.
Jaap.
Winston.
Og så har vi Mert.
Og Remco.
Pappa?
Jeg vil at du skal høre på meg -
- og ikke han treneren med diplomer som ikke skjønner seg på fotball.
Jeg er blitt invitert til treningskamp med juniorlandslaget.
Det var som bare!
-Den beste nyheten siden jeg døde. -Absolutt.
Nederland hilser Remco
Hva er det du gjør?
Det er til musikalen.
Ser det bra ut? I min alder?
-Du ser latterlig ut. -Takk skal du ha. Det holder.
-Se. -Hva er det?
Treningskamp. På olympiastadion?
-Juniorlandslaget. I oransje. -Hvis du spiller bra.
Det er kjempeflott!
-Faren din ville vært stolt av deg. -Han er stolt av meg.
-Fra nå av må jeg trene hver dag. -Å, ja?
-Det sier pappa. -Selvfølgelig, skatt.
Treningskamp
-Har du lagd niste til meg? -Den ligger ved stumtjeneren.
-Hvorfor hjelper Arend deg? -Fordi han er snill.
Ha det godt på skolen.
-Hvordan går det med ankelen? -Greit.
-Jobb med hurtigheten med ball. -Jeg er den raskeste på laget.
Ikke hurtigheten din. Hurtigheten med ball.
Ta imot ballen, kontrollere den og fortsette.
Garrincha kunne ta imot ballen, dra opp buksene og se seg rundt.
Men i dag går ikke det.
-Hva skjer i butikken? -De maler og sånt.
-Hvorfor hjelper alltid Arend til? -Jeg vet ikke.
Hør her. Arend er en fin fyr.
Men han er ikke den rette for moren din. Som ny mann.
Hva mener du med "ny mann"?
Som ny far for deg.
-Mamma, øret mitt er vått. -Verker det?
-Jeg tror jeg har funnet hjørnet. -Du får ikke røre det. Bare pappa.
Eller lysegult. Hva sier du?
-Jeg vet ikke. -Jeg liker rosa.
Hvilken farge ville du hatt, Rem? På veggen bakerst i butikken.
Grønn.
En grønnsaksbutikk med grønn vegg. Du har helt rett.
Er det du som bestemmer det?
-Nei, men... -Vi bare snakker om det, Rem.
Er det nøtter i denne? Eller mandler?
-Nei. -Er du sikker?
-Vi har en overraskelse til dere. -Hva da?
Når må dere legge dere?
-Hvordan har du hatt det i dag? -Fint. Se.
-Så fin. En gnom? -Fin, ikke sant?
Kom.
Her om dagen snakket vi om hurtighet med ball.
Garrincha kunne ta imot ballen, -
- dra opp shortsen og så se hvor han skulle gå.
-Hvem er Garrincha? -En av verdens beste spillere.
Remco, kan det...
Er det mulig, noe som er ganske normalt, -
- at du ønsker så sterkt at faren din levde, -
- at du snakker med ham inne i hodet ditt, at det ikke er virkelig?
Og at han er der når du ønsker det?
Hvor har du studert?
Drikking og damer gjorde at Garrincha gikk til grunne.
Derfor ble han aldri 50. Det sa i alle fall pappa.
Jeg skjønner hvordan drikking kan ødelegge deg. Men damer?
Jeg mener: Hva kan de gjøre med deg?
Rem! Skoletid.
Jeg vil ikke mer! Jeg blir gal av det.
Jeg kan gjøre alt med høyra. Hvorfor den pokkers venstrefoten?
Cruyff, Van Basten, Bergkamp, de kunne bruke begge beina.
-Jeg vet det. Faen. -Pass munnen når du snakker med meg.
-Du sa aldri sånt før. -Nei, men jeg gjør det nå.
Hør her, Rem. Poenget er at du skal klare det.
Du ønsker ikke å dø fattig og ung slik Garrincha gjorde, -
- eller bli grønnsakshandler som faren din.
-Du sa det var et godt yrke. -Ikke når en er så flink som deg.
Bare fire dager igjen. Er du en mann eller en feiging?
-Hvordan går det med ankelen? -Bra.
Bare litt rødt. Ikke noe alvorlig. Det er ikke betennelse.
Bare litt nesespray, så blir det bra.
Sukkerfri.
-Hvordan går det med deg? -Bra.
-Hvordan går det med Remco? -Vi gjør ikke så store fremskritt.
Det er vanskelig for ham.
Særlig når han ikke kan spille fotball.
Hva mener du?
Og under VM i Chile, Garrincha...
-Hvordan er dette? Bedre enn tape? -Jeg tror det.
Gå litt rundt. Når kommer du på landslaget?
Det er treningskamp om fire dager.
Da blir jeg dama til en fotballspiller. l svart lærjakke.
-Alle damene til fotballspillere har det. -Vet ikke, men jeg vil ikke ha dame.
Drikking og damer ødela Garrincha. Så det kan være farlig.
Tull. Patrick Kluivert har dame.
-Ja, en blond en. -Der kan du se.
-Passer den? -Ja, jeg tror det.
Kaller du det ekte kjærlighet?
Du er sein.
Skal han spise her nå igjen?
Jeg spilte fotball og glemte tiden.
Dette er en kopi av et brev som ble sendt hit, -
- men som jeg aldri har sett.
Doktor Vlieberg tror at jeg har lest det.
Og han tror at du ikke spiller fotball mer.
Du sa ankelen din var bra. Hva er alt dette?
-Du kan bli ufør hvis du fortsetter. -Pappa sier det går greit.
Det er fryktelig at du ikke kan spille.
-Men pappa sier... -Kutt ut! Faren din er død.
Han er død! Og spøkelser fins ikke. Vi må lære oss å leve med det.
Greit for deg, slik du roter med Arend i den musikalen!
Ikke snakk slik til moren din!
Du prøver bare å ødelegge!
-Gå opp på rommet ditt! -Du bestemmer ikke over meg!
-Hallo? -Det er Remco. Kan jeg komme inn?
-Hei, hva gjør du her? -Kan jeg sove her?
Kan Remco sove her, mamma?
Naturligvis, men jeg må ringe moren din først.
Hei, hvor skal du?
Hvorfor er ikke du i seng?
Du trenger å hvile. Det er like viktig som å trene.
Har du kranglet med noen?
-Med moren din? -Ja, og med Arend.
Jeg vet ikke hvor jeg skal gå.
Hent sykkelen din. Du blir med meg.
-Men... -Kom. Det går bra.
Kom igjen.
-For tungt. Dekket er nesten flatt. -Nei da.
Zinedine Zidane har tre valg.
Han kan dempe med hodet, brystet eller låret.
Han bruker alle tre og scorer et flott mål.
Fra seksmeteren. Et fantastisk mål.
Og nå?
Følg veien.
Der er ferja.
-Kjører den fremdeles? -Ja, hele natta. Kom.
Hvorfor stopper du nå?
Et stadion.
Godt observert. Hovedinngangen er rett fram.
Her bor jeg.
Kommer du, eller skal du vente til det blir lyst?
Du kan sove her. Jeg tar garderoben til bortelaget.
Legg deg ned. Kom igjen. Du må holde deg i form.
-Hvor mange dager er det igjen? -Fire.
God natt.
Hei, Rem. Se her.
Greit. Han kom altså til dere? Men du vet ikke mer?
Jeg skal ringe til de andre. Jeg har alle numrene.
Tusen takk.
Iskaldt!
Det setter blodsirkulasjonen i sving. Over det hele. Sånn ja.
-Hva nå? -Hva nå? Hva tror du?
Sikkert trening.
Kom her.
-Har du snakket med vennene hans? -Alle sammen. Ingen vet noe.
-Har du spurt i nabolaget? -Jeg har vært overalt.
-Har han gjort noe slikt før? -Nei, aldri.
Aldri.
Er det noe annet som det er verdt å nevne?
Nei.
Vil du at jeg skal gå?
-Det begynner å bli mørkt. -Hva så?
Jeg er sulten.
-Hvor fant du disse? -Jeg fant en fryser med 6000 av dem.
Det er bare å varme dem opp.
Vitaminer. Alt er i den.
-Hvor mange dager er det igjen? -Tre.
-Kan vi være her til da? -Hvorfor det?
Jeg kan ikke dra hjem før kampen. Mamma gir meg ikke lov til å spille.
Ingen finner oss her, ikke sant?
Sikker?
Ta pillen. Jeg har en overraskelse. En treningskamp.
-Mot hvem da? -Vent og se. Kom. Pillen.
Se ut av vinduet.
-Hva er det? -Se nøye etter.
Garrincha.
Ja, og ikke bare Garrincha.
Se.
Hele Manchester United fra 1958. Husker du flystyrten?
Her har du -
- Theo Laseroms.
Lev Yashin.
Dick van Dijk.
Nico Rijnders.
Andreas Escobar.
Sir Bobby Moore.
Og Abe.
Og dette er Lille fugl.
Greit. Nok snakk.
Hør godt etter. Dette er viktig.
Det gjelder Remco.
Disse politimennene vil vite om noen av dere så ham i går kveld.
Det eneste jeg kan tenke meg, er at han er sammen med faren sin.
-Beklager doktor, men faren er død. -Jo, men de bruker mye tid sammen.
Hvor har du studert?
Kanskje et sted sammen med faren?
-Er moren din hjemme? -Nei, hun er på jobb.
Er det en voksen her?
Kan du hente henne for oss?
Forhåpentligvis en som ikke tror på døde mennesker.
Hva kan jeg hjelpe dere med?
Hva tenker du på? På kampen?
-Hva er det? -Jeg tenker bare på mamma og de.
Hva mener du? Mamma og idioten Arend? Han også?
Han er egentlig ikke så ille. Han liker musikaler, men ellers...
Arend er ikke bra nok for moren din. Forstått?
Ta pillen din, og ikke tenk på ting du ikke forstår deg på.
-Hva er i veien med deg? -Hvorfor må du alltid herse med meg?
Fordi du trenger det.
Jeg er ikke et barn lenger.
Jeg mener det.
Winston?
Hva? Hva, Winston?
Hun snakker om et gammelt stadion. Kanskje det er der de er.
-Og så? -Jeg vet ikke om et gammelt stadion.
Et stadion? Vi vet hvor slike ting er, gjør vi ikke?
-Hva gjør vi? -Vi leter.
Se det. Vi har ballen. Bra spill. Løp oppover.
Dårlig pasning. For langt, det er tydelig.
Gå sammen med ham, Remmie!
Ikke hold på ballen, vi må spille oss framover på banen!
Flott! Med venstrefoten. Ikke med høyre...
Det er det jeg mener.
Hver gang du tar ballen fra venstre til høyre, mister du den.
Det tar for lang tid.
-Men... -Ikke noe men. Bare klapp igjen.
Vil du spille på landslaget? Du kommer ikke dit på denne måten.
Suppegjøk!
Bli her.
Remco, bli her!
Vil du bli proff eller ikke? Bli like god som Garrincha?
Det er ingen medlidenhet på toppen.
Hvor mange ganger må jeg si det: Cruyff, -
- Van Nistelrooy og Van Basten spilte med begge beina.
Og Garrincha ett bein. Så du det ikke? Han er veldig høyrefot.
Han bruker bare venstrebeinet til å løpe med.
-Jeg er lei av dette tullet. -Jeg vil at du skal bli god.
La meg være. Jeg kan spille. Jeg er ingen unge lenger.
-Du er fremdeles bare en liten gutt. -Å, ja?
Og hva skulle jeg få når jeg blei voksen?
-Hva skal du med dem? -Jeg henter Suzan etter skolen.
Se. Det var det jeg mente. Hvis jeg ikke er her...
Pappa...
Jeg tror jeg ikke lenger...
Hva er det du ikke tror?
Jeg vil heller...
Hva da?
Mener du -
- at du ikke trenger meg mer?
Vil du at jeg skal gå da?
-Vil du det? -Jeg tror det.
Greit, da drar jeg.
Det var det, da.
Det går bra, gutten min.
Du kommer med på landslaget. Du kommer til å spille i oransje.
Husk venstrefoten din, -
- og ta av deg kjedet før kampen.
-Tror du virkelig du kan spille? -Men det er jo landslaget, mamma.
Er det ikke ille nok at du rømmer? Du lot meg være redd i tre dager.
Du løy. Du fortsatte å spille, selv om du visste at det var farlig.
-Men det er landslaget. -Har du lyst til å ende i rullestol?
Hva gjør du?
Ikke noe. Hva gjør du her?
Moren din slapp meg inn.
Hva er det?
Jeg kan ikke spille i morgen.
Og jeg som har funnet en svart lærjakke alt.
Hvor har du vært hele tiden? Jeg har savnet deg.
Søren.
-Har du lyst til å spille kampen? -Hva tror du?
Hva om jeg hjalp deg og det lykkes?
Kan vi være ordentlige kjærester da? Slik at alle vet det og sånt?
-Hva gjør du her, vennen? -Ikke noe. Det er en faks til deg.
Så snilt. Har du laget appelsinjuice?
-Jeg vil ikke ha appelsinjuice. -Bare drikk den.
Nei.
Det er sunt.
Kom igjen. Den er laget av søte appelsiner.
Du skal vite at jeg forstår -
- hvor vondt det er å ikke få spille kampen. Jeg er også veldig lei meg.
Og en ting til.
Om Arend.
Jeg liker ham veldig godt.
Men dere skal ikke tro at han bare kan ta pappas plass uten videre.
Det er sant.
Sylvia?
Jeg lette etter regnemaskinen min. Hvorfor sover dere midt på dagen?
-Hvor mye er klokka? Hvor er Remco? -Jeg aner ikke.
Det er ikke sant!
Det kan ikke være sant.
Si at det ikke er sant!
-Har du hørt på maken? -Nei, og jeg forstår det ikke.
-Olympiastadion? -Ja, og det litt fort.
Kom igjen, Rem!
Kom igjen, Remmie.
Et flott mål.
Kom igjen, gutt.
Ta den, Brian.
Hva er det med deg? Du får bare en sjanse.
Jasså, herr Forgifter? Gå og skift, så drar vi rett hjem.
-Skyndt deg. Vi skal hjem. Nå! -Nei.
Nei? Har du gått fra vettet?
Jeg ødela alt i første omgang. Jeg må spille andre omgang.
Du skal ikke spille noen ting.
Så faren din fyller hodet ditt med tull igjen. For siste gang...
Mamma, han er ikke her lenger. Og det er problemet.
-Er han ikke her lenger? -Nei, og han kommer ikke tilbake.
Remco.
Kommer han ikke tilbake?
Alle de andre gutta har med seg faren sin.
Jeg må spille andre omgang for å vise hvor flink jeg er.
Vær så snill?
Jeg kunne sverget på at du kom til å dra ham av banen.
Det er bra at du lar ham fullføre kampen.
Der ser du.
-Hva gjør du her, forresten? -Vi er kjærester.
Vi har sett på bildene. Ankelen er ikke brukket, bare kraftig forstuet.
Vi så at leddbåndene i ankelen er litt slakke, noe som ikke er bra.
Det kan utvikle seg i gal retning og få alvorlige konsekvenser.
Men han kan også vokse fra det. Det er vanskelig å si.
-Men kan han... -Kan jeg spille fotball?
Så lenge du har god oppfølging og går regelmessig til undersøkelse, -
- er det ikke noe i veien for det.
-Hvordan føler du deg? -Bra.
Fortell meg hvordan det var.
Jeg spilte elendig i første, røk ut i andre.
Jeg tipper de så at du er god.
Jeg scoret ikke. Og en spiss er så god som antall mål han scorer.
Vi får vente og se.
Og en ting til. Hvis du spiller meg ett puss til, får du aldri spille mer.
Aldri. Skjønner du det? Jeg mener alvor.
Mamma? Jeg er ferdig.
Treningskampen var for tre uker siden. Jeg har ikke hørt noe.
De plukket meg ikke ut. Det er over.
Jeg kommer aldri til å spille på landslaget.
Litt høyere. Slik, ja.
-Rem? Hva syns du? -Fint.
-Er det sant at du liker det? -Ja, det gjør jeg.
Er det ikke rart at det er så annerledes her nå?
-At alt er så annerledes? -Nei.
Bare litt.
Det syns jeg også.
Men vi blir nok vant til det.
Hvis de leverer posten her, forsvinner alt. Det er helt sikkert.
"Vi vil at du skal vite at ikke alt var perfekt," -
- "men med god framgang..." Er dette fra banken eller hva?
"Vi har gleden av å informere deg om at du er blitt plukket ut til..."
Hva er dette?
Det nederlandske fotballforbundet.
Remco, forstår du dette? For det gjør ikke jeg.
"...trolig ikke som spiss, men som offensiv høyreflanke..."
Plassen til Garrincha.
Hvem?
Hvis keeperen ikke er i mål, er det offside da?
Det må være to spillere fra det andre laget mellom ballen og målet -
- når ballen blir spilt.
Han vet ingenting om fotball.
Se her, ta tre dråper på tungen. Jeg garanterer at det hjelper.
Her kommer spillerne.
Det er ikke til å tro. Her står jeg. -
- i oransje. og så husker jeg ikke teksten.
...har jeg alltid æret Ham...
Og der blåser dommeren i fløyta. Stadion er fullsatt.
Fint at så mange er kommet for å se det nederlandske juniorlandslaget.
Det er mange talenter her, morgendagens stjerner.
Vi begynner bra. En elegant kombinasjon.
Det er nummer ni. Winston Mijnals har den.
Men det brasilianske laget er ikke dårlig, det heller.
Det går ikke bra for Nederland. Men der er Nederlands nr sju.
Han dribler motstanderen lett.
Fin venstrefinte, og passerer på høyre side. Han bruker begge beina.
Den bevegelsen minner meg om noen. Fin pasning, og...
Godt forsvarsspill av Brasil. Nederland fortsetter å presse.
Litt av et press.
Winston spiller ballen over på høyre flanke, til nr sju.
Det er Remco van Leeuwen.
Se hvordan han dribler seg forbi.
Han går selv. Ingen pasninger i det hele tatt.
Han er inne i feltet. Fantastisk finte. Helt utrolig.
Remco van Leeuwen er alene med keeper.
Det er mål. Et mål til de oransje.
Det er 1-0 til juniorene i oransje.